Куди спішить, коли не ждуть,коли навкруг сама розлука,коли шумить прибоєм мить,коли всі шелести і звукиз безодні літа постають.І спогадів скорботний суд,химери осені, зомління,невпізнаваний притул,холодні, чужинецькі тініпросвітку серцю не дають.І небо в клаптях хмар покірнихтаку печаль в собі таїть,і в дзеркалі душі незмірноїзаграва з відчаєм горить.В замісті сонячного світлапід поговір пташиних зграйми повертаємося з літау свій нудний, та звичнийрай.
Переклад Ольги Ільчук.
Робота над перекладом нового циклу віршів Олександра Коротка на польську мову продовжується. Професорка Лодзького університету…
Як відомо триває робота над новим циклом поезій Олександра Коротка, який складається із 28 віршів.…
Вчора Олександр Коротко опублікував новий пост на власній сторінці у Facebook. Ділимось думками автора із…
Професорка Лодзького університету і перекладачка віршів Олександра Коротка на польську мову, Анна Беднарчик отримала вірші…